Text: Simontax www.sweSUB.nu
www.SweSUB.nu - För bättre texter
Lystring!
Ändrade planer.
Vi har skjutit upp grottbesöket till i morgon.
Jag är ledsen.
Vår resa var tröttande, vi hade alla sett fram emot det här-
-men det är för sent nu.
I morgon är programmet ännu tuffare.
Därför ber jag er alla att anstränga er så att allt hinns med-
-på ett trevligt sätt, så att vi kan öppna oss för varandra.
Var och en bör göra det mesta möjliga av det här tillfället. Vi medhjälpare-
-men även ni, pilgrimer.
Ni kom hit för att hjälpa främst dem av oss som är sjuka-
-dem som är i nöd. De kommer att må bättre-
-om så bara för några dagar.
De kommer att glömma sin ensamhet och finna lite lycka och lindring här.
Vid slutet av vistelsen ska vi utdela ett pris till den bäste pilgrimen-
-som belöning för goda gärningar.
Information om Lourdes och uppenbarelserna-
-finns i den här broschyren.
- Trivs ni? - Ja.
Det är lite turistigt, men det är varje vallfart.
- Har ni varit på många? - Ja, det är enda sättet att komma ut.
Det är inte lätt att resa i rullstol.
Ni tar benen.
Ett, två, tre...
Så där, ja.
Rullstolen, tack.
- Är det bra så? - Lite högre.
Det är bra, tack.
Var hälsad, nådefulla Maria. Herren är med dig.
Välsignad är du bland kvinnor, och välsignad ditt skötes frukt, Jesus.
Heliga Maria, Guds Moder, bed för oss syndare-
-nu och i vår dödsstund. Amen.
God natt.
Tycker ni om henne?
Vacker, eller hur?
Jungfru Maria vakar över oss.
Glöm inte era regnkläder.
Heliga Maria, Guds Moder, bed för oss syndare-
-nu och i vår dödsstund. Amen.
Var hälsad, nådefulla Maria. Herren är med dig.
Välsignad är du bland kvinnor och den som Johannes döpte i Jordan-
-ditt barn, Jesus, är välsignad.
Tack.
Passar det att vi går in?
Javisst.
Det sägs att helandet inträffade i baden.
- Vad hände exakt? - En man hade lidit av MS i åratal.
Det var visst i baden han återfick rörelseförmågan i armar och ben.
- Det var så han blev botad. - Ja.
Jag hörde om det också.
Ursäkta att jag blandar mig i, men så var det inte.
Det skedde vid välsignelsen och inte i baden.
Och förlamningen återkom senare.
- Stackars man! - Så det erkändes inte som ett mirakel.
Men han kunde gå igen?
Ja, men det varade inte. Så det räknas inte.
- De håller strikt på det. - Nästa!
Tänk om helandet inte varar?
Det går bra. Det kommer att hjälpa dig.
Du ska få se.
Er tur.
Vår Fru av Lourdes, bed för oss.
Sankta Bernadette, bed för oss.
O Maria, befruktad utan synd, bed för oss.
Herre, jag har kommit hit för att få lite tröst och mänsklig värme.
Vanligtvis är jag ensam.
Jag ber om att få lite vård och omsorg här.
Herre, hör våra röster i bön.
Herre, min fästmö övergav mig efter min motorcykelolycka.
Låt mig hitta en ny fästmö, som klarar av mitt handikapp.
Herre, hör våra röster i bön.
Herre, ibland känns det som om livet går mig förbi.
Jag känner mig värdelös.
Snälla, hjälp mig.
Herre, hör våra röster i bön..
Hör våra röster.
Herre, bliv hos oss.
För det lider mot afton.
Vi tar en drink senare. Följer du med?
- Kanske. - Kuno kommer säkert också!
Vi får se.
- Har ni trevligt? - Ja.
Vi träffades på resan till Rom... eller hur?
Javisst.
Ha så trevligt.
Tack. Faktum är-
-att jag föredrar kulturresorna.
- Överallt är det annorlunda. - Ja.
- Vill ni ha lite Lourdesvatten? - Nej tack.
Ursäkta mig, fader.
- Får jag fråga er om en sak? - Javisst.
Jag har hört att man kan bli botad även kroppsligt här.
- Det inträffar...Mirakelläkedom. - Ja.
Jag vill fråga...Vad måste jag göra?
Jag tror förstås att Gud kan utföra mirakel.
Men bara om vi till fullo öppnar våra hjärtan för hans nåd.
- Vi måste säga "Ja" till Honom. - Och vad exakt måste vi göra?
Först måste våra själar helas. Bara då kan kroppen läkas.
Jag kände mig vilsen först. Men nu gillar jag frivilligarbetet.
Kul med omväxling.
Vanligtvis åker jag skidor på loven.
Men ibland saknar jag en mening med det.
I motsats till välgörenhetsarbete.
Det är viktigt att ha ett mål eller mening i livet.
Hur är det med er?
Vad står på?
- Vad är det med henne? - Jag vet inte.
- Det är upprörande. - Tidens flod begraver oss alla en gång.
Ni skrämde oss ordentligt.
Jag tar hand om det här.
- Ursäkta. - Det gör inget.
Det är bra. Tack.
- Och bönen? - Förlåt.
Hell dig, nådefulla Maria. Herren är med dig.
Välsignad är du bland kvinnor och välsignad ditt skötes frukt, Jesus.
Heliga Maria, Guds Moder, be för oss syndare-
-nu och i vår dödsstund. Amen.
Å, förlåt.
Inte bakom örat. Så.
- Tycker ni om det? - Och örhängena?
Hade ni roligt igår kväll?
God morgon.
Försiktigt, det är varmt.
- God morgon. Mår ni bra? - Ja tack.
Är allt som det ska med er också?
Trivs ni här?
Jag hade en underlig dröm.
Jag drömde att jag var förlamad, och att Jungru Maria uppenbarade sig för mig.
Hon sa nåt, men jag förstod inte riktigt vad hon sa.
Så jag steg upp och närmade mig.
Och då insåg jag att jag inte längre var förlamad.
Det är inte lätt, jag vet. Men vi måste lära oss att ödmjukt acceptera vårt öde.
Vi ber för själens läkning, inte kroppens.
Och ert lidande kan ha en djupare mening.
Paulus sade: " Jag gläds åt mitt lidande för din skull-
-och i mitt kött fullbordar jag det som fattas i Kristi plågor-
-för hans kropps skull, det vill säga kyrkan."
Om jag berättade för er vad jag drömde igår!
- Tror ni han är gift? - Vem bryr sig?
Vid välsignelsen skedde också läkning.
- Nu går ni för långt! - Inte alls! När prästen passerar-
-och stannar för att välsigna dem botas en del ibland.
- Tro inte allt som sägs. - Vi får se.
Här är hon, den ivriga!
Men det tjänar inget till.
Tror ni verkligen Gud skulle bota någon bara för att hon trängde sig före?
Framdeles ska ni inte avlägsna er från resten av gruppen.
- Var det roligt igår? - Hon minns inte!
- Flickorna har lagt an på er. - Så klart de har!
- Ska vi gå? - Ja.
- Adjö. - Din mössa.
Jag föreslår att ni ägnar er mer åt era plikter. Vi är inte här för att roa oss.
Var har ni varit?
Är ni glad att vara här? Härligt, eller hur?
Välsignelsen var underbar, inte sant?
Ja, det var fint. Tack.
- Mår ni bra? - Ja.
Ni är alldeles blek.
Jag är alltid blek.
Vänta! Jag hjälper till.
- Tack. - Det är det jag är här för.
- Det var verkligen snällt av er. - Nej.
Jag måste gottgöra för mina synder.
Låt oss be till Herren att vi inte må misströsta inför döden.
Låt oss se graven för vad den är: en tillfällig plats-
-där vi lämnar våra dödliga kroppar.
Vi går nu vidare mot uppståndelsen-
-för där finner vi kristendomens kärna:
-evigt liv.
Alla bad hängivet-
-och upprepade prästens ord.
Jag var utmattad och kunde inte be mera.
Jag koncentrerade mig i stället på en enda tanke:
"Herre, ske din vilja.
Jungfru Maria, be för oss."
Plötsligt genomfors jag av en blixt från huvud till fot.
Som en elektrisk chock. Jag trodde det var slutet.
Men nej, jag knäböjde framför min rullstol med knäppta händer.
Jag vet inte vad som hände-
-men jag visste att jag var botad. Smärtan var helt borta.
Och mina lemmar, som varit förlamade och slappa fylldes av förnyad styrka.
- Märkte ni nåt? - Vadå?
Mannen som var med om miraklet satt ner.
- Ja, hurså? - Han reste sig inte en enda gång.
Börjar man inte fundera?
Tror ni inte att vi kan fara vilse?
Den Helige Ande och Jungru Maria sitter på ett moln och talar om helgen.
Den Helige Ande säger: "Vi far till Betlehem."
Jesus säger: "Nej, vi har varit där många gånger."
Den Helige Ande säger: "Nå, men Jerusalem?"
Jesus säger: "Jerusalem? Nej, vi har varit där många gånger."
Den Helige Ande tänker och säger: "Jag har det. Vi far till Lourdes."
Jungfru Maria säger: "Ja, jättebra! Jag har aldrig varit där förut."
Den här morgonen kan ni spendera själva. Ni kan välja mellan bikt eller baden.
Dra nytta av detta tillfälle. Vi träffas klockan två-
-vid Rosenkransens basilika för fotograferingen. Kom i tid.
- Servetten. - Javisst, ursäkta.
Jag drömde om er i natt.
Jungfru Maria visade sig för er och sa nåt till er.
- Vad sa hon? "Stig upp, ta din säng och gå."
- Så, är Lourdes bättre än Rom? - Låt oss bara säga att Rom är lite...
-mer kulturellt. - Ni har rätt, jag föredrar också Rom.
- Väljer ni bikt eller bad? - Vi kan göra båda.
Tiden räcker inte.
Gör det nåt om jag inte följer med?
Ni kan inte bara lämna henne!
Jag kommer tillbaka!
Jag är ofta arg.
Varför blev jag sjuk och inte nån annan?
Varför just jag?
Ibland är jag avundsjuk på de andra-
-på dem som kan gå och göra allting normalt utan att tänka på det.
Det finns de som har det värre än jag, men jag tycker inte synd om dem.
Jag skulle också vilja vara frisk och leva ett normalt liv.
Vad är det?
Ett "normalt liv"?
Ditt liv är unikt.
Varje liv är unikt.
Gud skapade denna mångfald.
Varje liv är annorlunda, inget är bättre än något annat.
Eller tror du att någon som kan använda sina ben-
-nödvändigtvis är lyckligare?
Låt oss be tillsammans.
Herre, vi ber Dig. Bota denna unga kvinna.
Hela hennes själ.
Och, om du vill, bota hennes kropp också.
Ursäkta.
Förlåt.
- Tur! - Det var nära.
Jag hoppas jag blir av med mitt eksem den här gången.
- Vår Fru av Lourdes. - Be för oss.
- Sankta Bernadette. - Be för oss.
O, Maria av den obefläckade avlelsen. Be för oss, arma syndare.
Anna?
Anna.
Ett mirakel?
- Vad står på? - Ingen aning.
Det är ett mirakel.
Mamma.
Ursäkta.
Förlåt.
Stilla, mina damer och herrar. På tre ger ni mig ett leende, tack.
Ett, två, tre...
Tack och en trevlig dag.
Vi går.
...bota också din tjänare från kroppens och själens plågor. Amen.
Helige Fader, själens och kroppens läkare som sände din enfödde son Jesus-
-att bota varje sjukdom och befria oss från döden-
-bota din tjänare från kroppens och själens plågor. Amen.
Helige Fader, själens och kroppens läkare som sände din son Jesus-
-att bota varje sjukdom och befria oss från döden-
-bota din tjänare från kroppens och själens plågor. Amen.
Vår sista dag ska vi göra en exkursion upp i bergen.
Vi ska gå uppför Pic du Jer.
Jag är ledsen, men bara de rörligaste kan följa med.
De rullstolsburna måste stanna här.
Vår avskedsfest är däremot öppen för alla.
- Får ni? - Ja.
Det är vispgrädde.
- Mer? - Ja.
- Ni ser så frisk ut idag. - Tack.
Låt er smaka.
Jag vill ha lite till.
Ledsen att besvära...
Kan ni hjälpa mig förbereda festen?
- Javisst, vad vill ni göra? - Jag vill hänga en girland där-
-och kanske därborta också.
Och några ballonger.
- Bra. När då? - Efter måltiden.
Jag ska bara äta desserten.
Tack.
Fader, det är nåt jag vill fråga om.
Är Gud god eller allsmäktig?
Om han är allsmäktig och god, så kan han bota alla, eller hur?
Det kan han.
Men för en del sker det mer diskret. Inom dem.
Exempelvis en person som misströstar-
-och plötsligt genom Guds nåd finner en mening i livet.
- Det är också ett mirakel. - Kanske det.
- Lite lägre. - Ursäkta.
Tack.
Cécile...
Kan jag hjälpa er?
Det är varmt!
Kan ni, bara lite...?
Grattis.
Från mig också.
- Har ni varit på läkarmottagningen? - Nej.
Det borde ni, för att det ska bli erkänt.
Så synd att fröken Cécile inte får se det här.
- Vi måste tacka Jungfru Maria. - Och be för att det varar.
- Det var med henne det skedde. - Det är ett mirakel!
Vi är här av en viktig orsak.
Vi har skäl att tro att denna unga kvinna-
-mot all förväntan har botats, men vi är inte säkra.
Vad ska vi göra i ett sånt fall?
Ni är inte de enda idag.
Nästa, varsågod.
Den här patientens sjukdom blir värre för att sedan avta.
Multipel skleros går i skov, och det kan vara en temporär förbättring-
-som inte varar.
Kan ni stå upp, tack?
Fortsätt, fortsätt...
Gå tillbaka.
Mycket bra.
Var försiktig. Ni borde vila lite.
Er kropp måste återanpassa sig.
Framför allt, se till att få frisk luft.
Vad gör vi nu?
Fallet måste tas upp av en medicinsk kommitté.
En sån förbättring är mycket ovanlig.
Extraordinär.
Adjö och lycka till.
Tack.
Det skedde faktiskt gradvis.
Jag kände nåt i händerna efter baden.
I grottan kunde jag sen lyfta handen och röra vid klippan-
-fast jag inte kunnat lyfta ett finger.
Efter baden? Så intressant.
Fortsätt.
På natten hörde jag nåt som lät som en röst, som bad mig stiga upp.
Så jag steg upp och gick på toaletten helt naturligt.
Som om jag kom ihåg hur man gjorde.
Som att leta efter glasögon man har på näsan.
Men hur kändes det inom er?
Som ett slags inre ljus?
Faktiskt inte.
Tror ni det spelar någon roll?
- Det beror på. - På vad?
Det beror på vad ni gör av läkningen.
Kommer den att styrka er i tron-
-och låta ert förhållningssätt bli ett exempel för alla kristna.
Med tanke på omständigheterna har en del av er bett om ett nytt gruppfoto-
-som ett sätt att föreviga denna stora händelse.
Så vi ses i morgon efter frukost vid Rosenkransens basilika.
Till medhjälparna...
Vi går nu till det lilla kapellet.
Vi ska hålla en niodagarsandakt till förmån för vår Cécile-
-som dessvärre ännu svävar mellan liv och död.
Ett, två, tre...
Vänta, jag tar ett till. På tre igen.
Ett, två, tre...
Tack och en trevlig dag.
- Hur mår ni? Fortfarande bra? - Ja. Fint.
- Så utmärkt. - Ja.
- Ni står inte på listan. - Hon följer med i stället för Cécile.
Cécile...
Carré...
Jag vill börja med ett yrke så snart som möjligt.
Det känns som om nåt stort väntar mig.
Ni förstår...
...det känns faktiskt som om jag har en framtid nu.
Naturligtvis. Jag önskar er framgång.
- Tack. - Eller bilda familj. Det går väl nu?
Ja. Det är sant.
- Behöver ni hjälp? - Nej tack.
Jag är glad för hennes skull. Hon har ansträngt sig så.
Varför just hon, och inte...låt oss säga...herr Hruby?
- Varför herr Hruby? - Eller flickan i rullstolen.
Hennes mor kommer hit varje år.
Det är visst inte det som räknas.
Ja, att göra för mycket hjälper inte heller. Det är då säkert.
Se bara på vad som hände Cécile.
- Hon deltog hela tiden. - Ja, men fru Carré gjorde sitt till.
Hon verkar inte särskilt from, vår mirakelflicka.
Förlåt att jag besvärar, fader. Men jag vill fråga-
-om nåt vi alla undrar över. Varför blev hon botad och inte...
Låt oss säga herr Hruby?
Gud är fri.
Hans vägar är ofta dolda för oss när vi vill att allt ska uppenbaras.
Varför botas den här personen och inte en annan?
Så är det i livet.
En kan spela piano, en annan inte. En är språkbegåvad, en annan inte.
En är rik, en annan inte.
Tack.
Är ni ensam?
Jag tänker.
Allt det här är...
...mycket...
Det stör mig.
Skidåkning måste vara härligt här på vintern.
Jag ser fram emot skidåkning igen.
Hon måste finna sig i det också.
Ni är nåt alldeles extra.
- Verkligen? - Ja, verkligen.
Att resa sig så där och gå.
Hur gjorde ni?
Jag är så...
Jag skulle så gärna vilja...
Jag är rädd att göra er illa.
Ett, två, ett, två.
Herren vare med eder. Och med edra själar.
Något mirakulöst har inträffat.
Gud har sänt oss ett mäktigt tecken, ett tecken på hans nåd-
-och hans kärlek.
Vi kan se det med egna ögon.
Himmelriket har nått ner till jorden.
Och vad säger oss detta?
Att Gud inte övergett oss-
-att han alltid vakar över oss, att han älskar oss.
Med detta tecken har han bevisat sin närvaro.
Han säger oss: "Du är inte ensam."
Tack så mycket.
Jag är mycket tacksam. Det är en stor ära för mig.
Jag är också tacksam för nåden-
-att få bli den som botades. Det har gett mig nåt att tänka på.
Varför jag och inte...?
Men jag tror det finns en mening bakom.
För mig i alla fall. Vad jag menar är, att jag hoppas jag är rätt person.
Jag är glad att få överräcka priset för årets bästa pilgrim.
Det har väl ändå varit bra?
Ja, men i morgon är jag ensam igen.
Vi är inte ensamma.
Jo, det är vi.
- Vill ni dansa? - Ja.
Jag är så lycklig.
- Mår ni bra? - Ja.
- Vill ni ha käppen? - Nej tack.
- Kom och sätt er. - Nej, det går bra.
Jag behöver den inte.
- Jag är strax tillbaka. - Okej.
Så synd. Jag trodde nästan på det.
Vad menar ni? Hon snavade bara.
Men tänk om det inte varar.
Det skulle vara så grymt. Hur kan Gud göra så?
Om det inte varar, så var det inte ett riktigt mirakel.
Så det är inte Han som bestämmer.
Vem gör det då?
Tror ni vi får dessert?